Du er amerikansk president og står i med en 22-årig praktikant.
Du ber henne holde munn om det. Tror du virkelig hun gjør det?
Han skal bare være glad for hun ikke dro rett til Oprah.
Hun ble jo tatt på sengen av Starrs lag på hotellrommet.
Det var elleve mann. Snakk om gruppevoldtekt.
Så nå snakker hun med Linda Tripp og alle andre.
Kunne han ikke takle Lewinsky, burde han ikke vært president.
Han skulle bare ha knullet henne. Sånn skaper man lojalitet.
Ved du hva Kennedy hadde gjort? Eller Nixon?
De ville ha sagt: "Ikke nok med at du mister jobben din her.
Du vil aldri mer få jobb, og din far mister jobben sin.
Ingen i din familie vil tjene et rød øre mer, hvis du ikke holder munn."
Clinton kjører advokatstilen. Derfor kom han ikke.
Da han kom, var han ferdig. Der var beviset. Uomstøtelig.
1998 var skinnhellighetens sommer.
Etter kommunismens fall og før terrorismens redsler -
- var nasjonen for en kort stund opptatt av oralsex.
Dette er Coleman Silk, tidligere mektig dekan -
- og professor i klassisk filologi ved Athena College i Massachusetts.
Utdannet på NYU og Oxford, underviste i England.
En av de første jødene som underviste i klassisk filologi.
Etter at Coleman ble kalt til dekan -
- hadde han strammet inn pensum og tross alle ramaskrik slept Athena -
- fra middelmådighet til fortreffelighet.
Selvfølgelig skaffet han seg en del fiender underveis.
"Syng oss, O Muse, om vreden som grep Peleïden Achilleus..."
Til sist ble Coleman allikevel innhentet av "gjengjeldelsens ånd".
Hele den europeiske litteratur har sitt opphav i en strid, -
- et slagsmål på lokalet, så å si.
Hvorfor var Achilleus så vred?
Han og kong Agamemnon sloss om en kvinne.
En ung pike og hennes kropp.
Den glupske seksualitetens lykksaligheter.
Achilleus, den mest hypersensitive drapsmaskin -
- verden noen gang har sett.
Achilleus, som på grunn av sitt raseri over å måtte gi fra seg piken -
- trossig isolerer seg selv og trer ut av nettopp det samfunn -
- som han beskytter, og som har fortvilet behov fra ham. Achilleus...
...må gi avkall på piken. Han må gi henne tilbake.
Her har all stor europeisk skjønnlitteratur sin vugge.
Derfor vil vi 3000 år senere...
...begynne der i dag.
Miss Cummings. Tracy Cummings, vil du fortelle oss...
Hun har ikke møtt i dag heller.
Mr. Thomas. William Thomas?
Er han her?
Vi er fem uker inne i semesteret, og jeg har ennå ikke sett dem.
Ved dere om de overhode eksisterer?
Eller er de gespenster?
Var De klar over at Cummings og Thomas er afroamerikanere?
Hvor kunne jeg vite det? Jeg har aldri sett dem.
Men De er vel klar over uheldige assosiasjoner ved ordet "gespenst"?
Spøkelse, professor Roux.
Jeg hentydet til deres evne til usynlighet.
Her er den første definisjonen av ordet.
Og jeg siterer:
"Gespenst: (dagligtale) spøkelse...
...gjenferd."
La meg minne Dem om den andre definisjonen:
"(nedsettende) neger."
Jeg har aldri sett dem. Hvor kunne jeg vite at de var svarte?
- Jeg visste bare at de var usynlige. - Ikke mer enn at de har klaget.
- Miss Cummings var rystet. - De møtte ikke en eneste gang.
Eksisterer de eller er de gespenster? Se det i konteksten.
- Men dekan... - La meg snakke ferdig!
Det handler om disse studentenes forsømmelser, lave arbeidsmoral, -
- og deres uforskammede frekkhet!
Så miss Cummings er rystet? Spar meg.
Å anklage meg for rasisme er ikke bare falsk, men himmelropende falsk.
Det vet dere godt.
Og tusen takk, Herb.
Jeg har sagt opp.
Jeg har sagt opp på den ynkelige skolen. Hvor er telefonkatalogen?
- Ta det rolig nå. Hva har skjedd? - De beskylder meg for rasisme.
Jeg brukte ordet "gespenst", som for 50 år siden var slang for...
Hvor er den boka? Vi saksøker dem.
Nevnte du, at du som dekan ansatte Herb Keble, den første svarte...
- Afroamerikaner. ...afroamerikaner på fakultetet?
Sitter ikke Herb i studierådet?
De er vennene våre. Sa ikke Herb et ord?
"Beklager, Coleman. Jeg kan ikke støtte deg i dette."
De skal få kamp til det siste. Det er jo vanvittig!
Du har viet 35 år av ditt liv...
Vi får de andre med på en protest, en underskriftsliste.
Vi angriper dem fra to sider.
Vi får tak i advokater. Jeg kjenner noen...
- Jeg så den her forleden. - Coly...
- Det er noe galt. - Det kan du trygt si.
Hva mener du?
Hva er det?
Sett deg. Hva er det?
Ta det rolig.
Jeg beklager.
Iris Silk døde flere timer senere i sin manns armer.
Et halvt år senere kom Coleman inn i mitt liv.
Jeg hadde bodd for meg selv i en hytte ved en sjø ret utenfor Athena.
...også spørsmål om mitt privatliv.
Spørsmål som ingen amerikaner ville like å besvare.
Jeg tar ansvaret for mine handlinger, -
- både offentlige og private. Derfor snakker jeg til dere i kveld.
Som dere vet ble jeg vet en høring i januar -
- spurt om mitt forhold...
Er du mr. Zuckerman?
Er du Nathan Zuckerman?
Du er forfatteren Zuckerman, ikke sant?
Jo, men...
Vi må snakke sammen. Får jeg komme inn?
Takk. Din siste roman vant visst en pris?
- Den ble nominert til... - Det er fem år siden. Hva skjedde?
Du har skrivesperre, ikke sant? Men jeg er svaret på dine bønner.
- Vet du hvem jeg er? - Dekan Silk?
Den nettopp pensjonerte, men ikke sårt begråtte dekan Silk, -
- som etterforsker mordet... Fikk du den?
...som etterforsker mordet på min kone.
Hva sier du til det? Kan det sette gang i kreativiteten?
- Jeg skjønner ikke helt. - De svina drepte min kone, Nathan.
De kunne like godt ha tatt en pistol og skutt henne i hjertet.
Hvem skulle ha trodd at Iris bukket under?
Så sterk som hun var. Så modig som hun var.
Deres form for stupiditet ble for mye selv for min barske Iris.
En enorm blodpropp. Bang!
Jeg fikk henne på sykehus, men det var for sent.
Det var meg de ville drepe, men det var henne de traff.
I den "politiske korrekthets" navn. Snakk om selvmotsigende begrep.
Der har du boken din, Nathan. Får jeg kalle deg Nathan?
- Hør her, dekan... - Bare Coleman. Titlene er fortid nå.
Coleman. Jeg beklager, men... ...jeg skriver fiksjon...
Den blir like spennende som "Kandidaten fra Mandsjuria".
De drepte gud hjelpe meg feil offer! På grunn av ett ord.
Gespenster!
Det er jo ikke til å tro. Nå skal du høre, Nathan.
Min far var krovert i New Jersey.
Han var den eneste jødiske kroverten i East Orange.
Han kom aldri lenger enn syvende klasse.
Men han var opptatt av å ordlegge seg presist.
Og jeg holder meg stadig til den anskuelsen hans.
Får jeg lov å foreslå at du skriver den boka selv?
Det burde jeg kanskje gjøre.
Jeg får vel gå. Får jeg spørre om noe?
Hvorfor gjemmer du deg midt ute i skogen?
- Gjemmer meg? - Er det ikke det du gjør?
Hva er det man kaller det øyeblikket i en gresk tragedie?
Når helten erfarer at alt hva han vet er feil?
Det heter peripeti eller peripeteia. Det er fritt valg.
Det er meg.
Du spiller vel ikke gin rummy?
Og sånn begynte mitt vennskap med Coleman Silk.
Og sånn kom jeg ut av mitt tilbaketrukne liv -
- alene i en hytte ved en sjø.
Du er skilt, ikke sant?
- Kan man se det på meg? - Du likner en mann uten mål og med.
Jeg har vært sånn selv. Hvorfor gikk din kone fra deg?
Den første eller den andre?
For flere år siden fikk jeg diagnosen prostataskreft.
Selv om behandlingen virket, -
- hadde jeg trukket meg tilbake til hytta mi i skogen -
- langt fra den moderne verdens forventninger og forviklinger.
I året etter mitt første møte med Coleman, hvor han skrev boka si, -
- spiste vi middag sammen flere ganger i uka.
Noen ganger spilte vi gin rummy om småpenger.
Andre ganger hørte vi på musikk fra en liten radiostasjon i Springfield.
De spilte big band-musikk fra 40- og 50-åra.
Det var i den perioden Coleman fikk liv i meg igjen -
- slik han fikk liv i Athena College.
- Hvordan går det med boka? - Den kom og gikk.
Den er bare å kaste.
Du skaper ikke et stort college uten å knuse noen eggeskaller.
Jeg kunne ikke skrive boka "Gespenster" -
- uten å fremstå som en rablende galning.
Så...
...jeg har kastet bort tiden.
Bortsett fra den tvilsomme fornøyelsen ved å lese gamle kjærlighetsbrev.
Hvem er jenta?
- Det er Steena Paulsson. - Hun er veldig søt.
- Er det deg? - Ja, det er meg.
Jeg møtte henne da jeg studerte i New York.
Det var i 1948. Jeg hadde vært i marinen og fikk betalt utdannelsen.
Jeg bodde i Greenwich Village og gikk mye på biblioteket der.
Det var som fiske. Jeg gikk inn blant hyllene og kom ut med en pike.
Steena Paulsson. Henne holdt jeg nesten på å gifte meg med.
- Den boka vil forandre ditt liv. - Jeg kan ikke bli lenge.
Kom inn. Det tar et øyeblikk å finne den.
Så flott det er her.
Jeg bor med to andre i et fangehull i enden av en ventilasjonssjakt.
- Vil du ha en kopp kaffe? - Nei, jeg må tilbake.
Bare en kopp kaffe. Æresord.
- Biblioteket har åpent til klokken ti. - Greit. Hvorfor ikke?
- Vil du ha noe i kaffen? - Bare svart, takk.
Steena Paulsson, det høres...
- Er det svensk? - Tampen brenner. Dansk-islandsk.
- Så du er ikke fra New York? - Du er ikke lett å lure.
Fergus Falls, Minnesota.
Nå, miss Steena Paulsson fra Fergus Falls, Minnesota...
...her er min gave til deg.
Fitzgeralds "Tender is the night". Han er fra Midtvesten, som du.
- Takk. - Det var så lite.
Kaffen?
Kaffen.
- Hva har skjedd? - Med hva?
- Hvordan fikk du riften over øyet? - Boksing. Det er min hobby.
- Liker du sånt? - Ja, det gjør jeg faktisk.
Ta ikke feil. Det handler ikke om styrke.
Det handler om å være kjapp.
Er du kjapp, miss Paulsson?
Hva tror du, mr. Silk?
Du ville nok blitt en god bokser.
Godt svart.
Kom. Vis meg hva du har.
- Hva? - Kom nå.
- Hva? - Vis meg hvor god du er.
- Er du høyrehendt? - Ja.
Stå med venstre bein frem og høyre litt tilbake. Lettbøyde bein.
To knyttnever. Den høyre ved haken, hold den klar der oppe.
Venstre hånd foran deg. Den skal gjøre en jab.
Tommelfingrene ytterst.
Så gjør du sånn.
Prøv.
Bra til nybegynner å være.
Bruk høyre innimellom for å forvirre motstanderen.
Det er et høyre kryss.
Det ser fint ut.
- Slå på hendene. - Puh, jeg blir helt varm.
Flott. Hold høyre neve ved haken.
- Se på hendene. - Ikke flytt deg sånn.
Det er bra.
Gjorde det vondt?
Nei.
Hjertet ditt hamrer.
Jeg kan ikke tro dette.
Ikke jeg heller.
Det er ikke helt sånn det foregår hjemme.
Det kan jeg tenke meg.
Først...
...ville vi sendt hverandre lange blikk i kirken på søndagene.
Og når høst ble til vinter...
...og luften ble kald, ville vi hatt...
...kanefart...
...skøyteløp på tilfrosne vann...
...og vi ville sunget julesanger.
Du glemte stokkeritt...
...og julebukk.
Okay, kom igjen. Sett meg inn i reglene.
Lær meg hvordan man gjør kur til en pike i Amerika.
Du er da amerikaner selv. Jøder er amerikanere.
Hør på det. Det er Irving Berlin.
Når jeg hører den sangen, løses alt i meg helt opp -
- og ønsket om ikke å dø...
...aldri å dø...
...blir nesten ikke til å bære.
Kom nu, dans med meg. Jeg legger ikke an på deg. Kom nå.
Slapp av. Slå deg løs.
- Ikke vær så stiv. Slapp av. - Slutt å synge meg i øret.
Det er bra. Du har godt av det.
En liten dreining. Vakkert.
Fint. Så snurrer vi rundt.
Og ut!
Og så et par små, lette trin. Se på den himmelen.
Og ut.
Du er god. Du er virkelig god.
Jeg har et forhold, Nathan. Med en 34 år gammel kvinne.
Du kan ikke tenke deg hva det gjør med meg.
Det tror jeg godt jeg kan.
Når man opplever det igjen så sent i livet...
...fullstendig uventet, fullstendig uønsket...
...treffer det med en sånn styrke...
...at du ikke har noe å stille opp. Du kan ikke fortynne det.
Og siden hun er 34...?
Og lett antennelig, Nathan.
Lett antennelig.
Har du hørt om Viagra?
Uten Viagra kunne jeg gå inn i mitt livs høst...
...og stadig trekke dype filosofiske konklusjoner -
- og stadig være et moralsk forbilde for ungdommen.
Uten Viagra ville jeg ikke gjort noe så vanvittig...
...noe folk ser så skjevt på...
Noe så potentielt katastrofalt for alle berørte.
Nøyaktig hvor har du funnet denne prektige kvinnen?
- Vi stenger nå. - Bare to minutter.
- Jeg sa vi stenger nå. - Bare to minutter. Æresord.
Det er i orden.
- Kan du ikke vente til i morgen? - Nei. Det er min søsters fødselsdag.
Fint. Takk.
Hei, Phil.
Sier De, mr. Starr, at De mener den amerikanske presidenten løy?
Når man avlegger ed som vitne -
- er det ens hellige plikt å si sannheten.
Man sier: "Så sant Gud hjelpe meg."
Det er en alvorlig sak.
- Problemer med bilen? - Annenhver dag.
Vil du ha skyss?
- Hvor skal jeg sette deg av? - Ved Nickersons gård.
- Det er meierigården. - Ja.
- Gjør det noe om jeg røyker? - Nei.
Det er to lesber som har gården.
De ga meg et rom mot å melke kuene.
Så du arbeider på postkontoret og meierigården?
Og på skolen.
Faunia Farley, vedlikehold. Det står det på navneskiltet.
- Du trives med mye å gjøre? - "Handling er tankens fiende."
Hvem sa det?
Takk for turen.
Vil du bli med inn?
Mener du nå?
Jeg har ikke vært så nær en kvinne...
...siden din kone døde. Det vet jeg.
Hør her...
...vi må ha noe på det rene.
Hvis du vil ha medlidenhet...
...skal du ikke komme til meg. Jeg...
Jeg driver ikke med medlidenhet.
Samme her.
- Takk for turen. - Pass godt på deg selv.
Det er ikke noe personlig, men...
...du må gå nå.
Jeg vil bare...
Jeg vil ikke våkne i morgen og ha deg her.
Det er virkelig ikke noe personlig.
Får jeg se deg igjen?
Du klarer neppe å unngå meg.
Hva er det?
Spørsmålet er...
...om jeg får deg å se igjen.
Hva tenker du på?
- På at du vil ødelegge alt. - Det vil jeg ikke.
Jo. Bare dropp det. Ikke prøv å analysere tankene mine.
Tenger vi å snakke?
La gå. Greit, du får viljen din.
Jeg forestilte meg at jeg var en kråke.
Hvorfor en kråke?
- Nå er det din tur. - Hvordan det er å elske...
- Knulle. ...med en gammel mann?
Det er perfekt.
Ingen overraskelser.
Hvordan er det å ikke arbeide?
Det er ensomt. Som vel du er.
Nå er det min tur.
Bortsett fra det gamle liket av en bil eier du visst ingenting.
Ingen bøker, ingen bilder.
"Handling er tankens fiende."
Så fint da.
Vil du ha livshistorien min?
Greit.
Jeg vokste opp med mye eiendom.
Min far var rik. Meget velhavende.
Masse tjenestefolk.
Hele sulamitten.
- Tror meg ikke? - Jo.
Så ble foreldrene mine skilt, og mor giftet seg igjen.
Dessverre kunne han ikke holde labbene unna meg.
Han var ekspert i å lese eventyr. "Nå skal jeg lese for deg, skatt."
Og før jeg visste ordet av det... var fingrene hans oppe i meg.
- Du behøver ikke å fortelle dette. - Du spurte.
Jeg sa det til mor. Hun trodde meg ikke.
Da jeg var 14, prøvde han å knulle meg.
Så jeg rømte. Jeg dro til Florida.
Tjente penger på litt av hvert.
Jeg vet ikke riktig...
En pike som meg klarer seg alltid.
Ingen eiendeler. Ingen bagasje å dra på.
Så deilig.
- Hørte du noe? - Hva?
Jeg hørte ikke noe.
Hva er det? Hva kan det være?
- Det er Les. - Hvem er Les?
Faen også.
Eksmannen min.
Han forfølger meg. Jeg føler ham der ute et sted.
Jeg kan ta ham. Jeg var en god bokser engang.
Det er alvor, dette her.
Han er splitter pine gal. Han var i Vietnam to ganger.
Han banket meg alltid.
En gang så hardt at jeg lå i koma i to dager.
Det er ingen der.
Drepte De noen i Vietnam, mr. Farley?
Det var da det jeg ble sendt til Vietnam for å gjøre. Skyte gulinger.
De sa: "Alt er tillatt". Så...
...jeg tillot meg alt.
La oss bare få en ting på det rene.
Jeg har aldri slått henne.
Aldri. Og jeg har aldri slått barna.
Det var løgn fra ende til annen.
Den tøyta. Foreldrene hennes var rike, -
- men hun ville ikke be om penge til barna.
Hun tenker bare på seg selv.
Jeg skulle ikke ha latt henne ta barna.
Er det i orden at jeg røyker?
Hun ventet til jeg var på avvenning.
Hun fikk meg til å dra på avvenning, så hun kunne ta barna.
Hun brukte det mot meg for å ta fra meg barna.
Hun hadde ikke rett til å stjele barna mine.
Og nå knuller hun denne gamle jøden.
Jeg skulle ha drept henne da.
Det er pent her.
Jeg beklager, men røyking er forbudt her.
- Unnskyld. - Takk.
Beklager. De fleste restauranter har røykeforbud nå.
- Klarer du deg? - Ja da.
Coleman... jeg er ikke sikker på at dette er så lurt.
Det er et utmerket sted. Det er en fiskerestaurant.
- Unnskyld at jeg er sen. - Nathan, det er Faunia.
Min venn Nathan Zuckerman.
Nathan er forfatter. En god forfatter.
- Hva var det nå den prisen het? - Samme det.
Jeg prøver å lære Coleman gin rummy.
Du er full av overraskelser.
Du skulle bare møte en av mine venner...
- Coleman har fortalt mye om deg. - Han har ikke fortalt dritt om deg.
Har han fortalt at han knuller en rengjøringsdame?
- Hvorfor gjør du det mot meg? - Hva?
Hvorfor gjør du dette? Du vet godt hva jeg mener.
Ville du ha en å snakke med? Hygg dere. Jeg stikker.
Unnskyld.
- Coleman... - Senere.
Du tar virkelig en sosial avstikker, hva?
Dekan på college, professor i klassisk filologi.
Og se hva du endte med.
- Hva har du fortalt ham om meg? - Nathan er bare en venn.
Har du sagt at jeg er den lille tøyta di?
Du får ikke til å knulle en -
- du ikke kan ta med på en fin restaurant.
La oss gjøre det slutt.
Vi gjør det slutt akkurat nå.
Du er visst ikke helt med.
Det kan jeg ikke.
Det kan jeg bare ikke.
Slukk det lyset, for faen.
Det er Les. Slapp av. Jeg har ringt politiet.
De kommer straks.
Jeg vet hvordan man tar ham. Vi bare venter.
Hva er det du gjør? Ikke gå ut. Han er gal.
Det er jeg også.
Hei, Farley! Hva vil du?
Kom ut, din morderiske merr!
- Har hun fortalt deg det? - Hva?
At hun sugde en fyr mens brannen drepte barna hennes.
- Ut med deg, ellers får du bank. - Slipp den, ellers spidder jeg deg!
Det er min kone du knuller. Jeg vil snakke med henne.
Hei, skatt.
- Hei, vesla. - Kjør hjem nå.
La meg ordne dette. Kjør hjem nå.
Kan du høre sirenene? Jeg tilkalte politiet.
Det gjør du faen meg alltid. Jeg vil bare snakke med deg.
Din morderiske hore.
Kom, vi har tid nok. Hvorfor knuller du den oldsaken?
- La henne være. - Kom, vi kjører en tur.
Jeg kjører deg tilbake med en gang. Drit i dem. Kom nå.
De kjenner meg. De gjør ikke noe.
- Jeg kjører deg hjem med en gang. - Jeg vil ikke snakke med deg.
Fjern de hendene, for helvete!
Det er faen meg takken for at jeg reddet mitt forpulte land!
Så kommer jeg hjem til en morderisk megge som behandler meg som dritt!
Jeg kan ikke mer!
Jeg kan ikke!
Du spurte om hvorfor jeg ikke hadde noen ting.
Det er det jeg har av barna mine.
De her.
Det var en ulykke. Og det vet han godt.
Han kjenner sannheten.
Vi hadde et varmeapparat.
Det veltet, og huset...
...begynte å brenne.
Hva skal jeg gjøre med dem?
Beholde dem?
Begrave dem?
Jeg vet ikke.
Hva glor du på?
Er det for proletaraktig for deg?
Ta og stikk av med deg.
Bare gå. Du vil ikke bli innblandet i dette.
La være.
Du kan ikke bli.
Vær så snill å gå.
Kan du ikke gå?
Jeg kan ikke...
Kan du ikke gå?
Gå.
"Alle vet at du utnytter en voldsutsatt, altfor ung kvinne."
- Det tar faen meg kaka. - Jeg vet hvem som skrev det.
Delphine Roux. Professor i språk og litteratur.
Det var jeg som ansatte henne.
- Hvorfor sender hun dette? - Aner ikke. Du er advokaten.
- Send henne en advarsel. - Hun nekter...
Det er hennes håndskrift. Spør grafologen.
Glem det brevet. Hva gjør du med Lester Farley?
Får nektet ham adgang, eller noe i den retning.
Vet du hva du roter deg ut i? Du vil gå til krig på to fronter.
Mot en anonym brevskriver og en gal mann.
Jeg kan skaffe en grafolog. Jeg kan skaffe en skuddsikker vest.
Men så lenge du ser den kvinnen, kan du ikke få et liv uten skandaler.
Er hun forresten hiv-negativ? Har du fått testet henne, Coleman?
Brukte du kondom? Hvis du ikke bruker beskyttelse, gjør hun?
Hvordan kan du vite at hun ikke utnytter deg til å få hevn?
Skal jeg representere deg i en farskapssak?
Gi avkall på piken, Achilleus.
Jeg hadde deg i europeisk litteratur engang i tidenes morgen.
La henne fare, så forsvinner problemene.
Faunia Farley er ikke i din vektklasse og ikke fra din verden.
Du fikk et glimt av hennes verden i går kveld. Når alt kommer til alt...
...er hun ikke verd det.
Achilleus på Viagra. Lyder det ikke absurd?
Å, Nelson...
...er du ferdig?
Nelson, du er en mester uti retorikkens kunst.
Og så full av forakt for hvert problem du ikke har hatt selv.
- Hør her, jeg... - Nei, nå hører du.
Jeg vil aldri mer høre den selvtilfredse stemmen din -
- eller se ditt selvgode, uskyldsrene fjes.
Bruk venstre!
Gi ham inn.
Sånn, ja.
Gjør ham ferdig.
Det holder.
- Neste uke er det West Point. - Han er i en tyngre vektklasse.
Men han er treg. Du tar ham lett.
Og treneren fra Pitt kommer. Han er en venn av meg.
- Han skal se deg bokse. - Og?
Når han ser deg gi alt og hører om karakterene dine, -
- får du nok et stipend.
Jeg kan ikke gå der. Far vil ha meg på Howard.
Er ikke han optiker?
Han var. Han mistet forretningen under depresjonen.
Ja, ja, Coleman. Du skal bare bokse for fyren.
Så ser vi hva som skjer.
Bare en ting.
Når du møter min venn fra Pitt, så ikke si at du er farget.
- Skal jeg ikke si det? - Bare ikke bring det på bane.
Du er verken det ene eller det andre. Bare Silky Silk.
Skjønner han ikke det?
Du er East Orange Highs beste bokser og trenes av Doc Chizner.
Han tror du er jøde.
- Du kommer for sent. - Ja.
- Walter er hjemme på perm. - Gjem den.
Unnskyld at jeg er sen. Hei, mor.
- Walt. - Cole.
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg hører du skal være klassens taler.
Han har best karakterer, så hvem ellers?
Ja, vi er svært stolte av Coleman.
- Får jeg spørre hvordan det gikk? - Med hva?
I bokseringen i dag. Jeg spør om du vant kampen din.
- Har du sagt det? - Vær så vennlig å svare.
Jeg vant.
Hvor mange kamper har du vunnet?
Elleve.
Og hvor mange har du tapt?
- Ingen. - Foreløpig.
Når skal du bli profesjonell?
- Far, jeg tror ikke... - Ti stille, Walt.
Jeg stilte deg et spørsmål, unge mann.
Doc sier jeg kan få et stipend gjennom boksingen.
Kanskje til Pitt.
Du skal gå på Howard som Walter. Og hvis du vil bli lege etterpå, -
- har ikke hendene godt av behandlingen i bokseringen.
Vet du hva jeg ville sagt hvis jeg var din far?
- Du er min far. - Jeg er ikke så sikker.
Kanskje Doc Chizner er din far.
Han er bare treneren min.
Han lærer meg å bokse. Du er min far.
Hvis jeg var din far, vet du hva jeg ville sagt?
"Du vant i dag. Fint.
Nå kan du trekke deg tilbake ubeseiret.
Og det gjør du."
Unnskyld meg, jeg vil ikke komme for sent til toget.
- Boy! - Ja, sir?
Fisken har fått for mye.
Jeg beklager så meget. Jeg skal se til at De får en ny.
"En kujon dør mange ganger før sin død.
Den tapre smaker døden bare en gang.
Av alt det forunderlige, jeg har hørt, er det meg mest underlig, -
- at en mann kan frykte, når han jo vet, at døden, alles mål, -
- skal komme når den må."
Clarence Silk kjente disse ordene fra "Julius Cæsar".
Han var en intelligent mann -
- full av uforferdet mot og ubøyelig ære.
Men først og fremst var han en hengiven familiefar.
For hans kone Dorothy, hans sønner, Walter og Coleman, -
- og hans store stolthet, unge Ernestine.
Clarence Silk var den fineste mann jeg noen gang har møtt.
Har du vakt?
Selv i kveld?
Jeg vil helst ha det sånn.
Jeg har aldri kjent ham, mor.
Ikke ordentlig.
Jeg visste ikke hva han måtte holde ut...
...dag ut og dag inn.
Han ville ikke at du skulle vite det. Det så han ingen grunn til.
Hvis du er farget er det likegyldig hvor mye du vet.
Du arbeider i spisevognen uansett.
Han gjorde det så du kan slippe.
Du må ikke være bekymret.
Med din fars livsforsikring og dine flotte karakterer -
- kommer du nok inn på Howard.
Walt har fortalt meg alt om Howard.
Han sier de alltid snakker om negersamfunnet.
"Vi, negersamfunnet."
Jeg er ikke et politisk menneske. Jeg forstår ikke hvem det "vi" er.
Hvem tror du du er?
- Jeg vet hvem jeg er. - Du skal være stolt av din rase.
Men hva med meg?
Hvorfor ikke være stolt av å være meg?
Det er mitt liv. Har jeg ikke noe jeg skulle ha sagt?
Jeg er ikke klok nok til å diskutere med deg.
Så la være. La oss ikke diskutere.
Jeg elsker deg, mor.
Men be meg ikke om å dra dit.
Coleman... du er bare såvidt fylt 18 år.
Hva vil du gjøre?
Ta plass.
- Har De registreringsblanketten? - Ja.
HVIT
Velkommen i marinen, unge mann.
Hva sa advokaten? Var han bekymret for Lester Farley?
Jeg gidder ikke snakke om Farley. Jeg kan ta ham.
Du sa selv at Lester Farley er en psykopat -
- som har vært på lukket anstalt. To ganger.
Hva tror du hadde skjedd hvis ikke politiet kom i tide?
Lester Farley er ikke typen som blir borte av seg selv.
Det vil ske igen og neste gang er du kanskje ikke like heldig.
Så jeg skal bare kaste henne for ulvene. Er det det du sier?
Jeg tenker ikke på henne, men på deg.
Det forventer hun. For henne går sex og bedrag alltid hånd i hånd.
Alle feil menn begår har som regel seksuelle årsaker.
Det som vekker liv i deg kan bli din undergang også.
- Vet du hva? Jeg gir blaffen. - Du betaler en høy pris.
Folk sier du gjorde henne gravid og at hun prøvde å begå selvmord.
Hva sier de mer?
- Hva sier de mer, Nathan? - Ikke se sånn på meg.
Jeg vet det er sludder. Jeg er din venn.
Så oppfør deg som en! Slutt å fordømme meg og fordømme henne!
Hva vil du jeg skal si?
Du skal anerkjenne at det skjer noe viktig mellom meg og den kvinnen.
Noe, det er verd å respektere.
Du hadde nok rett. Det handler bare om god sex.
Du kan dra til helvete.
Hun er ikke min første kjærlighet. Og heller ikke min største kjærlighet.
Men hun er utvilsomt min siste kjærlighet.
- Teller det ikke noe? - Nok til å risikere å bli drept?
Jeg er ikke redd for å dø.
Det var ikke jeg som løp ut i en hytte i skogen for å gjemme meg.
Dans for meg.
Bare en dans for meg.
Ja, hvorfor ikke?
Hvorfor ikke?
Du må ikke forelske deg i meg.
Vi er bare en mann og en kvinne alene på et rom akkurat her og nå.
Blås i alt annet. Nå må du ikke ødelegge det.
Dette her er mer enn sex.
Nei, det er det ikke. Du har bare glemt hva sex er.
Har jeg?
Dans for meg. Kom nå.
Du er alt for ung for meg.
Jeg må ha en mann som er mye eldre enn deg.
En... på minst 100.
Kjenner du en som sitter i rullestol?
Jeg gjør...
...akkurat hva du vil.
Hvor ofte... har du hørt en kvinne si det og virkelig mene det?
Jeg kan godt se deg, Coleman. Vil du høre hva jeg ser?
Jeg ser vrede.
Og jeg ser skam.
- Jeg ser alt. - Det sier du ikke?
- Trodde du du hadde hemmeligheter? - Man vet aldri.
Takk.
Vil De passe kassen, mr. Wilson?
Kan jeg være behjelpelig med noe?
Ja... Jeg ser etter Rachmaninovs tredje klaverkonsert.
- Innspillingen med Horowitz? - Nettopp.
Det er her borte.
- Gikk ikke du på East Orange High? - Jo.
Jeg syntes jeg hadde sett deg før. Charley Hamilton er fetteren min.
- Hvordan har han det? - Fint. Han skal gifte seg snart.
Så fint for ham. Vi glemte visst Rachmaninov.
Er det kjæresten din?
Ja. Det er det.
Kanskje jeg bare skal komme en annen dag...
...så kan vi ta en prat.
Fint for meg. Vær så god.
Den virker mye bedre enn Rachmaninov.
Dans for meg.
Det må uten tvil være den aller mest...
...eggende dansen...
...en pike fra Fergus Falls noen gang har danset.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg.
Jeg vil være sammen med deg resten av livet.
- Hva skal du gjøre på søndag? - Ikke noe. Hvordan det?
På søndag tar vi toget til New Jersey...
...og spiser middag hos mor.
Det vil jeg veldig gjerne.
Jeg håper hun liker meg.
- Er det fint nok med sjokolade? - Det går bra.
- Jeg skulle ha kjøpt blomster. - Sjokolade er bra. Og du er fin.
Her gikk jeg med aviser.
Der braste jeg inn i mr. Harris' veranda.
- Hvilken da? - Den der borte.
Far fikk meg til å betale for skadene på verandaen. Og sykkelen.
Jeg er redd.
Jeg elsker deg. Det vet du vel?
Jeg elsker deg også.
Unnskyld at vi er så sene. Mor, det er Steena Paulsson.
Steena, det er min mor.
Så hyggelig. Kom inn.
Fergus Falls er en flott by.
Den er temmelig uvanlig, for vi har sjøen og elven så nær hverandre.
Far drev med isenkram, en liten trelasthandel.
Han er litt av et rotehode. Når han skjærer seg, vasker han ikke såret.
Islendinger er noen hardhauser.
Jeg visste ikke engang det het islendinger da jeg var liten.
Mor er en Rasmussen. Hun er akkurat motsatt.
Dekker bord til lørdagsmiddag fredag klokken fem.
En kan vel si jeg var fanget mellom to ytterpunkter, -
- så jeg bestemte meg for å dra vekk på college -
- utenfor deres rekkevidde. Og sånn kom jeg til New York.
Jeg har aldri vært i Midtvesten, men det er nok pent der.
Ville du ikke gjerne sett Midtvesten?
New York City. Endestasjonen Penn Station.
Skatt, vi er snart fremme.
Skatt...
Jeg klarer det ikke, Coleman.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, men jeg kan ikke.
God aften, mine damer og herrer, og velkommen til St. Nicholas Arena.
I kveld har vi i vår åpningskamp, fra East Orange, New Jersey, -
- med en vekt på 73 kilo: Coleman Silky Silk.
Med fem seire og ingen tapte kamper.
Fra Rochester, New York, med en vekt på 77 kilo:
Sugar Pete Cunningham med seks seire og tyve tapte kamper.
Ta det pent. Folk må få noe for pengene.
Dans med ham i tre-fire runder, og så slår du til.
Vent, gutt. Jeg ba deg å gi folk noe for pengene.
- Du kunne ha ventet til fjerde runde. - Jeg veier 73 kilo. Han er oppe i 77.
Skulle jeg la ham gi meg ti ekstra lusinger for publikums skyld?
Jeg hjelper faen ikke noen nigger.
Er det ikke pent?
Jeg må gå nå.
Bli i natt.
Jeg blir aldri.
Bare denne ene gangen.
God morgen.
Har du lyst på litt frokost? Eggs Benedict med skinke?
Sett deg ned.
Vil du ha en kopp kaffe? Ingen melk.
Vær så god.
Det ser ikke ut til at Lewinsky får jobb i New York for øyeblikket.
Kutt ut den jævla forelesningen!
Jeg driter da i om Monica ikke kan få jobb.
Monica driter jo i om jeg får vondt i ryggen av å melke.
Hun driter i at jeg må gjøre rent etter folks dritt på postkontoret.
Du mistet jobben din da du allikevel var pensjonsmoden. Det var vel leit.
Men det er faen ingen tragedie!
Det er det når stefar stikker fingrene sine i fitta di.
Når mannen din sniker seg innpå deg med en jernstang og slår deg i hodet.
Det er en tragedie.
Å ha to barn som blir kvalt og dør!
Det er faen meg en tragedie!
Du skal faen meg ikke snakke om det.
For du vet ikke hvordan det er.
Jeg skulle ikke ha blitt.
Det var en tabbe.
Selv horer vet bedre. De har skjønt det.
Menn betaler ikke for sex. De betaler for at du går hjem igjen.
Hei, Prince.
Det er meg. Du husker vel meg, vel?
Det er Faunia. Har du glemt meg helt?
Jeg ville komme og besøke deg, men jeg kunne ikke.
Hei. Jeg har ikke sett deg på... det er vel tre-fire måneder.
Prince har savnet deg. Han slapp ut her forleden.
De andre fuglene angrep ham. Han lyder ikke som dem.
Det er fordi han er tam.
Han har vært hos mennesker som oss hele livet.
En kråke som ikke får til å være kråke.
Første gang jeg prøvde var... en måned etter at de døde.
Jeg var stivpyntet. Selv mor ville ha vært stolt.
Vet du at jeg ringte til henne? Det gjorde jeg.
Jeg ringte for å fortelle at barna mine var døde.
"Mor, det er Faunia."
20 år. Vi hadde ikke snakket sammen på 20 år.
Hun sa:
"Jeg kjenner ingen Faunia." Og så la hun på.
Drittkjerring.
Hvorfor måtte de sparke inn døra?
Selv sykepleieren innrømmet det senere:
"Det var ingen hjertelyd. Ikke da de kom med deg."
Hvorfor lot de meg ikke bare dø?
Ikke engang det klarte jeg.
Jeg tror jeg gjorde noe dumt her i morges.
Faunia Farley, vedlikehold.
Bare... i gang med det vanlige.
Hvor har du vært?
- Jeg holdt på å bli bekymret. - Jeg gikk en tur.
- Gikk på kino. - Hør her...
Jeg er lei for det. Alt jeg har sagt og gjort.
Du hadde jo rett. Det som skjedde meg var småting.
Du mistet alt. Du mistet din kone og jobben din.
De tok fra deg livet ditt på grunn av et latterlig ord. Det er en tragedie.
Kanskje. Jeg tror ikke en kan måle sorg.
Jeg har med disse til deg. Det er berlinere.
De er nede fra bakeren. Med syltetøy.
Hvis du ikke vil ha meg...
Hvis du vil at jeg skal gå så skjønner jeg det godt, for...
Jeg skjønner det godt, og bebreider deg ikke.
- Hvorfor smiler du? - Jeg er så glad for å se deg.
I like måte. Jeg er også glad.
Hør her, det er noe jeg må fortelle deg.
Det virket utenkelig for meg -
- at en så livskraftig mann som Coleman skulle dø i en såkalt -
- "tilfeldig ulykke".
Jo mer jeg tenkte, desto mer følte jeg at Coleman og Faunia var døde, -
- fordi Lester Farley og hans pickup spøkte et sted i kulissene.
Når satte du deg inn i bilen den morgenen?
Før soloppgang.
- Hvorfor? - For å ta ham.
- Hvem? - Jødeprofessoren.
- Hvorfor skulle du ta ham? - Jeg måtte.
Du ville drepe ham?
Alle oss tre. Det var planen.
- Så det var en plan? - Det var ingen plan.
- Du visste hva du gjorde? - Ja.
- Men du planla det ikke? - Nei.
- Trodde du du var tilbake i Vietnam? - Ikke noe med Vietnam.
Tenkte du på barna? Var det hevn?
Ingen hevn.
- Forsøkte du ikke å ta hevn for det? - Nei. Ikke hevn.
- Var du deprimert? - Nei. Ingen depresjon.
- Sint? - Ikke mer sinne.
Men du kjørte på bilen deres.
Jeg drepte dem ikke.
De drepte seg selv.
Hva sier du?
Jeg sjekket med politiet, og det var ingen bremsespor på ulykkesstedet.
Ingen tegn til kollisjon.
Jeg tror... at Lester Farley lider av vrangforestillinger.
Han lever i en annen verden.
Jeg heter Herbert Keble. Jeg er en av dem -
- som ikke sto opp og forsvarte Coleman -
- da han ble anklaget for rasisme.
"Coleman... jeg kan ikke støtte deg i denne saken."
Det var det jeg sa.
Det vil jeg skamme meg over resten av livet.
Jeg skulle ha skreket opp -
- og sagt det som jeg vil si nå -
- mens alle hans tidligere kolleger hører det.
Den påstått uredelige oppførselen fant aldri sted.
Coleman Silk og hans kone Iris -
- ble forrådt av den moralske stupiditet -
- som hersket i et dømmesykt tvangssamfunn.
Og jeg var en del av det samfunnet.
Det var vi alle.
Mrs. Keble?
Jeg heter Nathan Zuckerman. Jeg var en av Colemans venner.
- Deres manns tale var... - Jeg er ikke mrs. Keble.
ÅRETS TALER ORANGE EAST HIGH SCHOOL
Er De...?
Jeg er Coleman Silks søster.
Iris. Det er et pent navn.
- Og når er den store dagen? - Den 14. juni.
Har du fortalt henne det?
Når gjør du det?
Har du tenkt å invitere henne med hjem?
Jeg har sagt at mine foreldre er døde.
Døde?
Du har ingen bror? Ingen søster?
Er det ingen Ernestine? Ingen Walter?
Jeg vil ikke være Coleman Silk, negerprofessoren i klassisk filologi.
Og jeg ville alltid blitt sett som det.
Det vet du like godt som jeg.
Jeg har aldri tenkt på deg som svart eller hvit.
Gylden. Du var min gyldne gutt.
Hør her, mor.
Jeg har ikke...
Jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre det.
Skal dere ha barn?
Det skal vi nok.
Du vil ikke la dem treffe meg... vil du vel?
Mine barnebarn.
Du vil si: "Mor, sitt på ventesalen på Penn Stasjon kvart over elleve.
Så går jeg forbi med barna mine i sitt fineste søndagstøy."
Det blir fødselsdagsgaven min om fem år.
Og du vet jeg vil komme.
Men tar du ikke en risiko ved å få barn?
Spenningen vil ikke være til å bære.
Tenk om de ikke kommer ut av hennes liv like hvite som deg?
Da har du noe å forklare.
Vil du beskylde henne for å være utro med en neger?
Jeg må gå nå, mor.
Du tenker som en fange.
Du er hvit som snø... og tenker som en slave.
Din morder.
- Var det ikke ringeklokka? - Jeg skal gå.
Du våger ikke å besøke mor igjen.
Du ringer ikke, skriver ikke. Du holder deg vekk.
Jeg vil aldri se det hvite fjeset ditt mer.
Og Deres mor adlød Walter?
Alle menn i vår familie, min far og mine brødre, -
- er meget viljesterke.
Ja, det gjorde hun. Men det gjorde ikke jeg.
Jeg prøvde å få tak i ham for to dager siden. På fødselsdagen hans.
Dagen etter at han ble drept.
Jeg bebreider ikke Walter noe. Han ville beskytte mor.
Klarte hun det?
Like før hun døde snakket hun over seg.
Hun sa, om og om igjen:
"Sykepleier, få meg på toget.
Jeg har et sykt barn hjemme."
Vet De hvorfor Deres bror sa opp stillingen sin?
Så vidt jeg vet ble han anklaget for rasisme.
Det slår alt.
For å bruke ordet "gespenster".
Ut fra det jeg hørte i dag later det til at alt er tillatt nå.
Folk blir dummere og dummere, -
- men mer påståelige.
Det er sørgelig. Nå til dags er det vanskelig å forestille seg -
- at noen ville gjøre det Coleman følte seg tvunget til.
Bygge hele sitt liv på en løgn.
Coleman kunne ha tilbakevist anklagen på stedet -
- bare ved å fortelle sannheten.
Det var det eneste han ikke kunne.
Tror De han fortalte det til noen?
Kanskje.
Kanskje til en.
Så mor fikk vel rett.
Jeg gjorde det for å bli fri... men ble fanget i det.
Har du aldri fortalt det til noen?
Ikke engang min kone.
Jeg har ikke sagt et ord om det før i kveld.
Jeg har ikke fortalt det til noen før... deg.
Hvorfor meg?
Hvorfor forteller du meg det nå?
Det var under min samtale med Ernestine -
- at jeg bestemte meg for å skrive denne boken.
Boken, Coleman ikke kunne skrive selv.
Historien om hans mor og far.
Om Walter og Ernestine, om Steena Paulsson...
...og om Faunia Farley, som rømte den priviligerte veden sin, -
- lik Coleman rømte den racebundne verden sin.
Men det var en ting til jeg måtte gjøre.
Vakkert sted.
Fredfylt.
Så lenge jeg holder det hemmelig.
Nå vet jo jeg om det.
- Du er den forfatteren, ikke sant? - Det er meg.
- Får du noe? - Ikke stort.
Hva tenker du på når fisken ikke biter?
Jeg tenkte at hvis jeg hadde en sønn ville han sittet her nå.
Det var det jeg tenkte på da du kom ut hit.
- Hva skriver du for noe? - Jeg skriver om folk som deg.
Om problemene deres.
Du bor i Mike Dumouchels hus, du? Hytta nede ved sjøen.
Si navnet på en av bøkene dine.
- "En menneskelig plett". - Kan jeg få tak i den?
Den er ikke ferdig. Jeg sender deg et eksemplar.
Jeg begynte med isfiske etter at kona mi gikk fra meg.
Du trenger bare varme klær og riktig utstyr.
Ta det boret her.
Du borer et hull i isen. Det skjærer gjennom hva som helst.
Så slipper du uti en line med det agnet du vil bruke.
Fiskene blir tiltrukket av hvert blink der nede i mørket.
Og der nede er det jaggu mørkt.
Hvis jeg hadde en sønn...
...en liten Les...
...min egen sønn...
...ville jeg nok fortalt alt dette til ham i stedet for deg.
- Det er kaldt her ute. - Det kan du banne på.
Jeg må videre.
Nå vet du litt om isfiske. Da kan du skrive om det i boka.
- Det skal jeg. - Og nå vet du om mitt hemmelige sted.
Du vet alt nå, gjør du ikke?
Men du sier det ikke, gjør du vel?
Boka. Send meg en.
Den er i posten.
Til minne om Jean Yves Escoffier 1950-2003
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service